Traducerea: Kprice & Azael www.subtitrari-noi.ro
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Rezervări Elegio. Vă pot ajuta cu ceva?
- Da, aș vrea o rezervare pentru diseară. - Regret, facem rezervări cu luni înainte.
Bine, înțeleg. Mulțumesc frumos.
Rezervări Elegio... Cu ce vă pot ajuta?
Vrei să fii iubitul meu? Doar un minut.
- Nu ești ucigaș în serie, nu? - Depinde.
De câte ori trebuie să omori ca să însemne "în serie"?
- De 5 ori. - Atunci nu, nu sunt.
- Jess. - Nicky.
- Burgundia. - Foarte bine.
E foarte intrigant. Cum ai aflat toate astea?
În general... bând.
Da. Cu cât bei mai mult, cu atât afli mai multe.
În cazul ăsta sunt fostă specialistă în sticle de apă minerală.
Pot să-ți dau detalii despre fiecare.
E o plăcere să vă servesc. Din partea bucătarului șef Chivalry.
- Ce șef? - Chivalry.
Poate că-i efectul vinului, dar chiar mă simt bine.
Mulțumesc. Mulțumesc că m-ai salvat.
- Da... i-am arătat noi lui. - Da.
Trebuie să-l respecți. A făcut tot ce-a putut.
Asta am pierdut în seara asta?
- Pot să te conduc undeva? - De fapt... eu stau aici.
La etaj.
Serios?
- Dumnezeule! E soțul meu! - Tacă-ți gura!
Jerry, așteaptă!
- Te-aș putea ucide. - Jerry, lasă-l să plece.
În niciun caz. E un om mort. Dă-mi un motiv pentru care să nu te omor.
- Am un lapsus. - Ce?
Cred c-ar trebui să mă împuști. Să fim sinceri. Ai fost trădat.
Nu-l provoca, Nicky. A fost condamnat pentru lucruri grave.
Am fost condamnat pentru lucruri grave, la naiba.
Dacă ai ști măcar ce aveam de gând să-i fac...
- Taci din gură, omule! - N-o mai puteai folosi după aceea.
- Chiar ar trebui să mă împuști. - Ce dracu?
- Despre ce vorbim de fapt? - O petrecere a burlacilor arăbească.
- O petrecere a burlacilor arăbească? - Gen R. Kelly în folie de plastic.
- Hai, împușcă-mă. - Termină cu tâmpeniile! Te omor naibii!
Mi-ai face o favoare. Am cancer. Am o tumoare cât o piersică.
- Apasă trăgaciul și o să vezi. - Ai cancer?
- E un nimeni pentru noi. - La naiba. Știam c-o să plece întreg.
- Oameni buni, sunteți praf! - Dă-ne banii odată.
- Sau ce? - Sau te împușcă în gât.
Nu împușc un tip care are cancer. Bunica McCaskey a avut cancer.
- Nu are cancer, idiotule! - Chiar ai dat-o în bară.
Trebuia să aștepți până îmi dădea pantalonii jos.
Iar tu trebuia să-mi dai ocazia să fug. Așa pui mâna pe bani.
Și nu te înduioșezi. Nu cedezi.
- Mori cu minciuna. - Când ne-ai bunghit?
Când i-ai furat portofelul chelbosului de la parter.
- Pe naiba. - Ba nu, pe bune.
- De ce ai mai urcat dacă ești așa isteț? - Din pură curiozitate profesională.
Și am o slăbiciune pentru țâțe. Mă gândeam că e un câștig dublu.
Pa, scumpo. A fost o tentativă mediocră.
Ba a fost o tentativă grozavă!
A fost mai nașpa decât dacă îmi scoteam apendicele.
Nu te pricepi!
Ar trebui să fii mai atentă. Mă țin după tine de două străzi.
- Nu m-ai văzut? - N-am ochi în ceafă.
Dacă tot te joci cu focul, ar fi bine să-ți cumperi o pereche.
- Pot să-mi port de grijă și singură. - Știu c-o s-o pățești.
- Te invit la o cafea. - Nu beau cafea.
- Bine. - Bine.
Cu ce te ocupi? Spargeri? Jafuri? Poți să-mi spui.
De toate. Joc de mult jocul acesta.
Vreau să învăț. Asta vreau să fac.
- Serios? - Da.
Bine.
Bunicul meu dădea spargerile în Harlow.
Tata i-a călcat pe urme.
Într-o zi s-au ars. Tipu' care stătea de șase vede niște faze.
Toți scot armele. Toți în picioare. Nicio scăpare.
Cu o excepție. Să aplici schema Toledo.
- Ce naiba e aia? - Îți împuști partenerul.
- Demonstrezi că nu ești cu el. - Îți omori partenerul?
- Speri că nu moare. - Și funcționează?
O dată din trei.
Deci tatăl tău l-a ucis pe bunicul tău?
Asta e lumea în care trăim. Cei ce pariază mai sunt și omorâți.
Eu nu m-am născut în mediul ăsta, ca tine. Eram un copil adoptat și dislexic.
Fără perspectivă, fără viitor. E un miracol că n-am ajuns prostituată.
- Învață-mă. - Nu.
- De ce? - Plec din oraș.
Stai. Uite, te-aș putea plăti. Dacă te influențează cu ceva.
Al cui e portofelul?
A lu'... Acripita Ursula.
O să ne mișcăm rapid, pentru că e foarte frig.
O să-ți arăt câteva scheme.
Pentru că în definitiv, e un joc al concentrării.
- Ce isteț ești! - Atenția e ca lumina reflectoarelor.
Iar misiunea noastră e să dansăm în umbră.
- Nici n-am simțit când mi l-ai luat. - Creierul uman e lent.
Nu poate gestiona mai multe lucruri deodată.
Doamne! Când...
Sunt convins că-i poți da pe mulți pe spate,
- dar aici e vorba de ceva mult mai complex. - Când mi-ai luat portofelul?
- Iei lecții de Zumba? - E pentru mișcare fizică. Mersi frumos.
Trebuie să fii iute de mână. Trebuie să intri în mintea fraierului.
Să vezi din perspectiva lui. Comportamentul uman e foarte previzibil.
Dacă m-aș uita la mâinile mele, i-aș atrage atenția.
Asta îmi permite să mă apropii.
Dar când mă uit direct la tine, te forțez să te uiți și tu la mine.
- Drăguț. - Dacă te ating aici, fur de aici.
Dacă pun mâna aici, fur de dincoace.
- Dacă pun mâna aici, mă pocnești, nu? - De ce?
M-ai pocni dacă ai ști unde a fost mâna mea.
- Bine, am înțeles. Am înțeles. - Trebuie să te concentrezi.
Și poți "subtiliza" tot ce vrei.
O să fii în siguranță.
- De ce mi-ar plăcea locul ăsta? - E spațios. Ai vizibilitate peste tot.
Are mai multe linii telefonice, difuzor cu amprentă, adrese DNS, plus fibră militară.
Câte băi are? Vine grasul Farhad, de asta.
Două. Abia adăugate. Încă are colonul iritabil?
- Da. - Ar trebui să-și facă o detoxifiere.
Horst, e un persian de 200 de kg. N-o să-și facă nicio detoxifiere.
- Iar stăm la Hyatt? - Da, îmi place mâncarea lor de prânz.
- Ar trebui să vii și tu. - Nu mănânc de prânz.
Îmi fac o detoxifiere.
- Aveam cupoane Hyatt în portofel. - Recunoaște că ești impresionat.
Ți-am luat portofelul și te-am găsit tocmai aici.
Campionatul mondial, semifinalele Sugar Ball, Super Bowl,
- un eveniment important ca ăsta e sacru. - Te-am găsit totuși.
- Trebuie să conteze cât de cât. - La câte hoteluri Hyatt ai încercat?
La toate trei, de 5 ori fiecare.
- Vreau să particip. - Poate am venit doar pentru meci.
M-am interesat cine trage sforile în Harlem.
Limehouse Kid e bunicul tău. Bucky Spurgeon e tatăl tău.
- "Tată" e un cuvânt prea mare. - Tu ești Nicky Spurgeon.
- Ți se spune Mellow. - Am crescut, scumpo.
Haide... am putea măcar să...
Putem sări peste partea în care îți vorbesc ușor insinuant
și îți dau de înțeles că ți-aș putea submina activitatea?
Pentru că nu mă pricep la asta. Nu vreau decât să mă incluzi și pe mine.
- N-o să-mi subminezi activitatea? - Nu.
- Nici măcar n-o să-mi vorbești insinuant? - Nu.
Fără pisiceală? Fără priviri fixe ochi în ochi?
- Nu mă pricep. - Dar e partea mea preferată.
- Îmi pare rău. - Ți-aș putea sugera să înveți?
- Strict profesional. - De ce? Adică...
M-ai putea învăța.
În camera ta.
- Nu te pricepi deloc. - Chiar?
- Ți se pare că sună sexy? - Un pic.
- Da? Bine. Hai să mergem. - Unde? Stai. Sunt inclusă?
- Nu. El e Horst. - Bună, Jess.
- Bună. - Mi-a spus Nicky că vii.
- Ce nemernic ești! - Da, i se spune des. Hai să mergem.
Cât porți, mărimea 36?
De ce trebuie să port astea?
E mai bine să nu se uite nimeni la mâinile tale.
- Nu pot respira. - Să le luăm cronologic.
Stăm lângă cei bogați, dar nu în baston sau scaun cu rotile.
Aduc ghinion. Tommy e umbra. Gareth e sprijinul.
Te uiți la mine până fac semnul. Când îl văd, mă trag de rever.
Două degete înseamnă că e pradă ușoară, trei degete înseamnă că tipul e membru.
Dacă e pradă grasă, îmi ating nasul.
Dacă folosesc degetul mare, înseamnă că chiar mă scarpin la nas.
Dacă e ceva în stânga sau în dreapta, înclin capul.
Dar în ziua de azi cam asta fac 95% dintre șuți.
Așa că mai bine tu furi, iar eu sunt cutia poștală, de acord?
- Scuză-mă, ce? - Bine. Planul B.
Ocupați-vă voi doi.
Chiar în fața ta. Bagă-i mâna în buzunar.
- Ți-a ieșit. - Mă descurc.
- Ce? - Dă-mi niște mărunțiș.
- Ești de-a noastră. - Serios?
Felicitări!
Aterizează câte un avion la două minute pe Miami Internațional.
Fiecare zbor are în medie 200 de pasageri.
Fiecare dintre ei vrea să bea, să joace jocuri de noroc și să-și înșele soția.
Toate astea costă bani.
Autobuzele îi transferă la cele mai bune hoteluri.
Intri și ieși rapid, înainte să-și dea cineva seama ce s-a întâmplat.
Dacă îți imaginezi vreo clipă că o las pe maică-ta să-mi vorbească așa,
- ești nebună! N-o să-ți mai repet! - De ce țipi la mine?
Se joacă cărți peste tot. Îi acceptă pe toți cei cu destui bani.
E posibil ca măcar unul dintre necunoscuți să fie un mecanic care măsluiește jocul
cum păcălește Bill Clinton mulțimile.
Pariez tot.
- Full. - Jur...
Am avut doi decari...
- La naiba! E soțul meu! - Lua-te-ar naiba!
Aici se întâmplă câte ceva în fiecare minut.
În fiecare bar, restaurant, hotel, peste tot.
Băieții lucrează singuri, în echipă... și nu iau numai bani.
Și cărțile de credit sunt la mare căutare.
Poți să-i iei datele de pe card într-o secundă.
Dacă iei un portofel, durează cam o oră până află proprietarul și le blochează.
Așa că-i pui cardul la loc. Până se prinde respectivul,
e deja în Youngstown și se ceartă cu soția pentru extrasul de cont.
Un hoț fură cardul și îi înregistrează codurile tastate să afle codul PIN.
Uite. Ai văzut?
- Chiar a făcut asta? - Da.
Acum doi ani a înlocuit bancomatul de la Starbucks din L.A.
A scos un sfert de milion până l-au prins.
Ce poate face unul ca el cu atâția bani?
Își finanțează propria rețea de sosuri.
- Stai pe locul lui. - Îmi pare rău.
- Cine e fata? - O cheamă Jess, Farhad.
Este eleva noastră.
- I-ai tras-o? - Sunt aici.
- Nu, Farhad, nu i-am tras-o. - Ar trebui să i-o tragi.
- Bună! Tot aici sunt. - Eu i-aș trage-o rău.
Face mișto de mine, așa-i? Așa-i?
- Vorbește prea mult. - Zâmbește!
Mulțumesc. O să le developez. N-o să dureze mult.
Ia-ți un aparat foto digital.
Avem în jur de 30. Fiecare are partea lui.
Acoperim mita, banii care se dau dacă e prins cineva, bat în lemn.
Vindem datele bancomatului unui tip din Singapore,
iar cheltuitorii de aici vor cumpăra marfă pe care o primim noi și o vindem la negru.
- Ieri am cumpărat 200 de MacBook Air. - Dumnezeule! Arată incredibil.
- Crezi că aș putea să... - Nu. Vindem tot. Nu ne asumăm riscuri.
Când dăm marea lovitură? Credeam că sunteți puși pe fapte mari.
Te referi la cea din care vom face destui bani să ieșim toți la pensie
și o să ne luăm iahturi și sâni falși?
Asta e o fantezie. Noi vindem la bucată.
E mai sigur așa.
Jan, dă-mi o fisă. Am bere în camion.
Hai, fată.
Mulțumesc, scumpo.
Card curat, buletin curat, ai tot ce-ți trebuie.
- Mulțumesc. - Nu-mi mulțumi încă.
- Avem multă treabă săptămâna viitoare. - Știu.
Ce urmează acum?
Ai și un card-cheie acolo. Ți-am găsit un alt loc.
- Cred că o să-ți placă. - Mulțumesc.
Știi de unde aș putea lua un taxi să mă ducă acolo?
- Te duc eu cu mașina. - Da? Ar fi minunat.
- Adică... dacă nu te deranjează. - Nu mă deranjează.
- Dacă ești de acord. - Da.
- Ești sigură? - Pari un șofer destul de bun.
- Poți să te bazezi pe mine. - Chiar pot?
- Majoritatea ar spune nu. - Pari demn de încredere.
Poate ar trebui să te duci cu taxiul.
Da. Bine.
- Cine e? - Ea e fetița mea, Mina.
Scumpică!
- Fiul meu Danny. - Drăgălaș.
- Soția mea, Lida. - E frumoasă.
- Asta e scula mea. - Marfă.
Îmi cer scuze. Ăsta e câinele meu.
Îl urăsc.
- Îl cunoști pe Nicky de mult timp? - De 10 ani. De ce?
- Mă întrebam și eu. - Gata, m-ai prins.
Ne culcăm împreună. Ca grecii antici.
Nu știu. Îmi place de el. Dar nu prea se atașează de oameni.
- Uneori e greu să-ți dai seama ce simte. - Da, dar nu-l poți învinui.
Mi-a povestit despre chestia aia cu tatăl și bunicul lui. O nebunie.
Ți-a povestit? Eu am auzit povestea, dar nu de la el.
- Serios? - Cred că ești bună la pat.
O să-mi fie dor să i-o sug.
Și lui la fel.
Termină...
Gata, ești pregătit?
Dumnezeule! Să cheme cineva o ambulanță!
La naiba!
Cine era polițistul cu mâinile neastâmpărate?
Era autentic. Pur și simplu a intervenit.
Cine îi face avansuri unei văduve care jelește?
Ce să-i faci dacă arăți trăsnet în rochia aia?
- Ce să facă o biată fată? - Îmi trec câteva lucruri prin cap.
Și mie, să știi.
Eu zic să începem cu un oral. Spun și eu... Zău așa! Sunt de față.
Oameni buni! Oameni buni! Puțină atenție!
Am bătut recordul săptămâna asta. Vreau să vă felicit pe toți.
După cheltuieli, mai rămân 1,200,000 de dolari.
Bravo! Bravo!
După marele meci de mâine, locul ăsta trebuie curățat.
Tot ce nu e înșurubat în podea va ajunge pe foc.
Horst are banii voștri de drum.
Când ajungeți acasă, vă trimit partea voastră.
- Mulțumesc, prieteni. Serios. - Pentru Nickey!
- Sunt toți? 1,200,000? - Să nu-i scapi din vedere.
- Promite-mi. - Da, îți promit.
- Și fără fente, da? - De cât timp mă cunoști?
Tocmai de asta. Uită-te la mine.
- Fără jocuri de noroc. - Da, dragă.
Ne vedem când ne-ntâlnim.
Ce simpatici erați!
Mergem la meci mâine?
- Ai bilete? - Bineînțeles.
Avantajele meseriei.
- Te refereai la aceste bilete? - Gata. Termină cu asta, da?
Nu te mai da mare.
- O evaluare finală? - Da.
- Doamne... Vorbești serios? - Spune-mi.
Ceva gen... Jess e fată muncitoare, cinstită și promtă.
O să fie un plus pentru echipa dvs de la Sizzle, San Bernadino.
Nu o recomandare, fraierule.
- Criticism. Criticism constructiv. - Serios?
- Vorbești serios? - Da.
Bine.
Ai mâna ușoară. Ești aproape de nedepistat pe teren.
Ești calmă, iar într-o situație limită, nu te panichezi. Te adaptezi.
De fapt te reorganizezi în condiții de stres. E o raritate.
Sunt în branșa asta de foarte, foarte mult timp.
Dar n-am mai văzut pe cineva ca tine.
Mulțumesc.
- Dar eu mă refeream la sex. - Te rog, eu ți-am zis punctele forte.
- Nu pot să cred c-ai spus așa ceva. - Tu stai și aștepți.
Iar eu "și dă-i, și luptă". Oi fi aprins-o?
Ești răutăcios.
- De ce "Mallow"? - Ce?
De ce ți se spune Mallow?
- Nu știu. Nici nu-mi place. - Știu, dar de ce ți se spune așa?
Tata a început să mă strige așa.
- Și? - Și nu-mi place.
Tata a spus că... există două feluri de oameni pe lumea asta.
Genul ciocan sau cui.
Și trebuie să hotărăști care din ele vrei să fii.
A spus că inima nu-și are rostul în acest joc.
Că ea o să te omoare.
Spunea că sunt fragil. Și a început să mă strige bezea.
- Mellow. - Da.
Ești o bezeluță mare și tare.
Mă duc să-mi mai iau vin. Vrei și tu?
Nu, nu simt nevoia.
- Cum ai făcut rost de biletele astea? - E unul dintre avantajele de a fi Nicky.
E un moment nepotrivit să-ți spun că nu îmi place fotbalul?
Da. Cel mai nepotrivit cu putință.
Îmi pare rău, dar îi văd pe mulți stând pasivi.
- Glumești? - Nu asta fac?
- Dar păreai foarte încântată de bilete. - Sunt. Sunt foarte încântată.
- Dar nu și de meci. - Bine.
Știi ceva? Dă-l încolo de fotbal. Dar tot o să ne distrăm.
Pun pariu pe un dolar că tipul acela nu prinde hotdog-ul.
- Ce de acolo? - Da.
Bine.
- De unde ai știut? - Tipul acela nu-i în stare să arunce.
Le-a făcut pe doamne să-și ferească paharele.
Bine. Bine.
Uite, tipul în tricou, vopsit pe corp.
Eu zic că e prea beat să se ridice pentru val.
- Ești sigură? Conduce echipa lui. - Pariezi sau nu?
- Pariez. - Bun.
Nu te ridica!
- Da! - Pe bune? Chiar așa?
- Recunosc bețivii. - Ești fan? Mai spui că ești fan?
Mersi!
- Renunți sau mai joci? - Nu, nu. E rândul meu.
Bine.
- Gagicuța în pantaloni scurți. - Da.
Câți bărbați o să se uite la fundul ei cât o să urce culoarul?
Cine se apropie, câștigă.
- Doar locurile de lângă culoar? - Doar locurile de lângă culoar?
- Cel puțin opt. - Opt?
- Trei. - Cinci.
- Pot participa și eu? - Desigur. Zece dolari, dle...
- Liyuan. Eu zic că se uită cinci bărbați. - Bine.
- Uite unul. Doi. Trei. - Patru. Îmi pare rău.
- Cinci... - Și șase!
Șase!
Șapte! Da!
Eu m-am apropiat cel mai mult! Îi recunosc și pe pofticioși!
- Bani! Bani! Bani! - Bine... bine...
Vreau să mi se facă dreptate! Îmi vreau banii înapoi! Mai vreau un pariu!
- Bine. - Și eu îmi vreau mărunțișul.
Care echipă trage următoarea lovitură de pedeapsă?
Nu mă pricep la fotbal. Jucați voi, băieți.
- Bine. Un apărător. - Pe cât?
O sută.
Pariez o sută.
Placaj! Numărul 27! Atacant! Lovitură de pedeapsă!
Pe 500! Pasează sau aleargă?
Pe 500?
- E un mare visător! Visează! - Da.
- Bine, alege tu. - Aleargă.
Aleargă?
Da, ai dreptate. Asta chiar a durut.
- Mă duc să iau ceva de băut. - Da.
- Dublu sau nimic? Pariezi tu. - Nu, gata.
Nu, nu, nu. Un pariu ușor. Dacă vor înscrie acum, câștigi tu.
Norocul e de partea ta. Ei înscriu mereu. N-ai cum să pierzi.
Haide... vreau să mă joc. Îmi place de tine.
N-ai cum să pierzi.
Haide... joacă!
- Pe cât? - Dublu sau nimic.
- Sau e prea mult? - Nu. 10,000.
Îmi pare rău... Ce norocos sunt!
Ar fi mai bine să plecăm.
- 50,000! - Poftim?
50 de mii.
- Ești bine? - Da.
Bine.
N-o să prindă balonul. N-are cum să-l prindă.
Acum lucrurile devin interesante.
Bine.
Te simți bine?
Nu-i nimic.
Credeam că e un pariu sigur. Auzi? Lasă-mă o clipă.
- 100,000. - 100,000?
- Da. - Nu ai atâția bani.
Ba da, am.
Să pariem. Următoarea pasă e incompletă.
Eu zic că o prinde.
Nu se poate așa ceva...
Plecăm. Plecăm! Plecăm.
Pe toți. 1,100,000.
Nicky, sunt și banii mei acolo.
Cartea cea mai mare câștigă.
Ești nebun.
Îmi place asta!
Tu primul.
Mulțumesc.
Fir-ar să fie!
Cum se spune? Ia o piatră în gură?
E doar o expresie.
E greu de explicat.
Se pierde prin traducere.
Să-mi trag una!
Vezi ce se întâmplă când joci cu cei mari?
La naiba!
Dublează suma.
Doamne... Ce faci, omule? Du-te acasă.
- Dubleaz-o. - Ai o problemă, prietene.
Ia binoclul și alege orice jucător de pe teren sau din afara lui,
și o să-i ghicesc numărul de pe tricou.
Orice jucător? Șansele sunt de 100 a 1.
Ai șanse destul de mari. Două milioane.
E o nebunie! Nu-mi place.
Bine. Bine. Facem altfel.
Tu alegi jucătorul și ea îi ghicește numărul.
Ce?
Ești complet nebun. Dar nu pot refuza banii oferiți gratis.
Pariem.
Ce tot faci? Nu mă amesteca în asta!
Nu-ți ajunge c-ai pierdut banii tuturor, inclusiv pe-ai mei?
- Vorbește ca nevastă-mea. - Ia-ți mâinile de pe mine! Ești bolnav!
- Hai, stai! Nu pleca. - Ai vreo problemă?
- Spune-i să-și țină naibii mâinile acasă! - Înțeleg. Înțeleg. Îmi pare rău.
L-a luat valul.
Crede că el e Kevin Costner, iar eu Whitney Houston.
Steven! E plictisit că nu jucăm. Hai să jucăm.
- Alege un număr. - Nu.
- Lasă-mă să plec. - Încearcă.
Alege naibii un jucător.
Gata. Am găsit unul.
- Vrei să-i notez numărul? - Nu. Am încredere în tine.
Nicky...
Atunci e totul în favoarea mea.
Haide... alege.
Alege un afurisit de jucător.
Știu că e nebun, dar va fi vina lui, nu a ta.
Uite, îți dau ocazia să anulezi pariul.
Fără resentimente.
Alege.
Cred că...
Cred că numărul... Stai.
Numărul 55.
Nu...
Nu.
Nu. Nu. Nu. Nu. Nu. Nu se poate așa ceva!
- Este incredibil! Nu pot să cred! - Am ghicit?
Da, la dracu! Ai ghicit, la naiba!
- Ai ghicit! Ești incredibilă! - Nu ești supărat?
Nu, cum naiba?
Plecăm la Vegas chiar acum! Am avion. A fost incredibil!
Ați văzut ce-a făcut?
Iar tu... tu... ai curaj, nu glumă!
Ești noul meu erou!
- Dublu sau nimic. - Nu! În niciun caz!
Pleacă naibii din loja mea!
Cred că sunt bun de antrenor. Consideră că ți-ai plătit datoria.
- O să te omor. - Omoară-mă mai târziu.
- Îmi vine să te omor! - Ai fost grozavă! Excepțională!
Dumnezeule! Cum ai făcut asta?
Liyuan Sai e un parior legendar. Pariază pe orice. Pe absolut orice.
Pe sume enorme de fiecare dată.
Odată, cei de la Bellagio l-au dat afară pe Bill Gates din cazino,
pentru că urma să vină Liyuan. E câștigătorul ideal.
- De unde știai pe cine va alege? - I-am spus noi. I-am spus-o toată ziua.
De când a ieșit din camera lui de hotel azi dimineață, l-am cifrat,
i-am programat subconștientul.
A văzut numărul 55 toată ziua.
În lift. Pe hol.
Chiar și pe ecusonul portarului.
Și asta nu e tot. Am ornat și drumul de la hotel la stadion.
Dacă se uita pe fereastră, vedea cifra peste tot.
Nu o observa, dar o vedea.
N-avea cum s-o ocolească. L-a văzut și pe Farhad.
Sugestionarea era peste tot. De la numărul florilor dintr-o vază
până la tatuajul prostituatei pe care i-am trimis-o aseară în cameră.
E genial!
Și nu e vorba doar de ce vede, contează și ce aude.
Cuvântul mandarin pentru cifra 5 e "woo".
Sunt 124 de "woo" în melodia "Sympathy For the Devil".
El nu le remarcă, dar sunt acolo.
Când a luat binoclul și s-a uitat pe teren,
a văzut un chip familiar cu numărul 55 pe tricou,
iar un glăscior din minte i-a spus: ăsta-i numărul.
Și crede că e vorba de intuiție. Și îl alege.
Vrei să-l notez?
Iar tu, neștiind nimic, ai fost convingătoare.
Asta numim noi "șoricelul orb".
Eu sunt "șoricelul orb"? Ce nesimțit ești!
- Nu poți să-mi spui că-i 100% adevărat. - E vorba de probabilitate.
Farhad a estimat-o la vreo 59%, dar... tot e mai mult decât la Las Vegas.
- Și dacă alegea altceva? - Dublezi până câștigi.
Este incredibil! Tu ești incredibil!
Nicky!
Ce s-a întâmplat?
Te-ai descurcat minunat.
Bine...
Ce se întâmplă? De ce oprim?
Nicky.
- Ce-i cu ăștia? - Sunt 80.
Ne-am făcut treaba. Te-ai descurcat minunat.
Glumești, nu?
- Du-o la aeroport. - Nu mă duc la aeroport.
- Stai! Nu putem discuta? Nicky! - Îmi pare rău. Ai făcut treabă bună.
- Ce se întâmplă? - Ai făcut treabă bună.
Răspunde-mi! Nicky!
DUPĂ TREI ANI
Nu mă așteptam la un chip atât de prietenos.
Tehnicianul spune că dispozitivul lui funcționează.
Dar sincer să fiu, nu-mi place asta. Și nici de el nu-mi place.
- De ce? - E un escroc, dle.
Asta e și ideea.
M-am săturat de cei ca el.
Owens, de ce trebuie să dramatizezi? Îți faci prea multe griji.
Ești renumit pentru abilitatea ta de a convinge și a înșela.
Mi-a fost foarte dificil să te găsesc.
- De ce mi-ai acceptat propunerea? - Sunt falit.
E mașina mea. 400 de milioane de euro investiți în cercetare și dezvoltare.
McEwen, Rahan, Lotus, orice echipă, de oriunde, cheltuie jumătate cât mine.
- Dar am ceva ce ei n-au. - Algoritmul de ardere a combustibilului.
Da. EXR. Toți îl vor.
E legal, iar promisiunile inginerilor mei îmi garantează victoria.
Dar nu e suficient pentru mine.
McEwen e singura echipă care îmi stă în cale.
- De asta aveam nevoie de tine. - Trebuie să fim discreți.
Trebuie să fie ceva sigur. Fără pierderi de informații.
O să mă prefac că sunt un inginer nemulțumit din echipa voastră,
care e dispus să vândă EXR-ul echipei McEwen.
Dar o să-i dau un dispozitiv contrafăcut, care nu face efectiv ceva,
dar va afișa cifre incorecte pe dispozitivele lor.
Îi va deruta pe șoferi suficient, iar tu vei căpăta un mic avantaj.
O tremie de secundă la fiecare tură, imperceptibil.
În ciuda faptului că pare veridic, ce te face să crezi că-i poți convinge
că ești real și autentic?
Nu te poți juca în situația asta, băiete!
Nu-ți face griji în privința mea. Mi-am făcut temele foarte bine.
Vom lucra conform planului, începând cu petrecerea din seara asta.
Voi părea beat, nemulțumit și gălăgios.
Te voi aborda numai când McEwen va putea fi martor la scenă.
Ne vom certa, îmi voi arunca băutura, te voi împinge, dacă e în regulă...
E-n regulă.
Aș fi surprins dacă McEwen nu mă va aborda chiar atunci.
- În caz contrar, îl voi contacta eu. - Bun.
Să ne înțelegem, toți banii din vânzare vor fi ai mei, pe lângă milionul vostru.
- Bun, deci ne-am înțeles? - Da, domnule Garriga, ne-am înțeles.
Foarte bine.
- Mulțumesc pentru timpul acordat. - Și eu!
Ne vedem diseară.
Să nu zici că nu te-am avertizat.
Câtă dramă... Sunt impresionat.
- Vorbești engleză? - Sigur că da!
- Vorbești bine spaniolă! - Mulțumesc!
Am venit cu afaceri această seară.
Sunt un alcoolic în recuperare, așa că dacă îți cer Vodcă-martini cu gheață,
dă-mi apă cu măsline, te rog.
- Ai luat o decizie bună. - Mulțumesc.
Eu nu beau, de obicei. Omul ăla m-a făcut să mă apuc.
- Vodcă-martini cu gheață! - Cu gheață!
Mă întreb dacă Garriga înseamnă "hoț" în spaniolă.
Dumnezeule, ce petrecăreț!
Hei! Unde sunt toți negrii?
Uite-l acolo.
Hoțule! Să înțeleg că poți să faci ce vrei dacă ești bogat!
Vreau numai să vorbesc cu el, suntem într-o țară democratică.
- E o țară democratică, nu-i așa? - Nu chiar.
Hei!
- Bună! - Bună.
- Salutare! - A trecut ceva vreme.
Ești aici cu...
- Rafael? Da. - Da.
E proprietarul unei echipe...
- E una dintre ținte? - Nu!
Suntem împreună de mult timp.
Nu mai lucrez.
Jess...
În legătură cu New Orleans...
Nicky...
Nu am nevoie de explicații.
Ar trebui să-ți mulțumesc, mi-ai făcut o favoare.
Minunat.
V-a începe să se întrebe unde am dispărut. Ai grijă de tine.
La fel și tu.
Nicky, el nu știe de trecutul meu, așa că...
Nu mă cunoști, bine?
Bine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Alcool!
- O vodcă, te rog. - Sigur.
Asta-i apă.
Nu domnule, e vodcă!
- E apă! - Știu cine sunteți.
Marcello mi-a spus de situația în care sunteți.
Sper că glumești.
Ești beat?
N-ai vrea să-l superi pe domnul Garriga.
Și nici pe mine.
Care parte din plan implică o tavă plină cu martini aromat?
Intri în vreo sororitate?
Reevaluez puțin planul.
Ce prostii îndrugi acolo? Planuri științifice și vrăjeala mării!
Nu dezintegrezi atomi, amice, nu suntem la CERN!
Fă ceea ce ești plătit să faci! Boule.
Hei!
Garriga!
O, Doamne. Stai liniștită.
E doar un inginer nemulțumit.
Vrei să-mi spui ceva?
Fir-ar al dracului!
- Ce faci? - Ai furat de la mine!
Nimeni nu fură de la mine! Sunt un inginer foarte nemulțumit!
Scoateți-l afară!
- Ai exagerat puțin, nu crezi? - M-a luat valul.
Scoateți-l afară, scăpați de el.
Înapoi la petrecere.
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Ce naiba s-a întâmplat?
Afacerile sunt de vină, draga mea. Nimic mai mult.
Stai puțin.
Nu mă puteți da afară, sunt cazat aici!
Arată-mi cheia.
Mulțumesc!
Domnul McEwen vrea să ia prânzul cu tine. Ai informațiile aici.
Sunt bun!
Ai auzit de Udo Pappenphus?
- La ce dracu te uiți? - La nimic!
Udo Pappenphus a fost inginer la Ferrari mulți ani.
Era genial.
Până când a fost găsit cu gâtul tăiat în spatele unui șanț.
Udo era omul lui Garriga.
- Vreau trei milioane de euro. - Mai să fie!
- E vorba de EXR. - EXR?
Ești mai ceva ca Moș Crăciun pentru mine.
Dar am nevoie de dovezi.
Ai auzit? Dovezi.
La ce dracu te uiți? - La nimic, mă gândeam la ce-ai zis.
E vreo frumusețe la piscină?
Gordon! Adu-mi ochelarii, știi tu unde sunt.
Ce frumusețe!
- E o "târâtură de circuit". - Nu-i adevărat.
Sigur că e! E plin hotelul de femei ca ea.
Revenim la afaceri?
Are sânii prea mici, nu știu ce să zic.
Pentru tine sunt mici, pentru alții sunt perfecți.
E ceva subiectiv, ține de fiecare.
Posibil, dacă organizezi un spectacol de modă. Eu mă refer la sex!
Vrei ce vând sau nu?
- Am nevoie de dovezi. - Te voi contacta.
- Bună! - Bună!
- Cu ce vă servesc? - Un spritz, te rog.
O vodcă-merișoare, vă rog.
Ar trebui să te îmbraci mai bine.
- Poftim? - Sunt australieni printre noi.
- Așa, și? - Nu degeaba au fost exilați aici.
Am înțeles...
Ți-am zis că nu mă cunoști, îți amintești?
Ce s-a întâmplat seara trecută?
Eu am fost cauza?
Sigur că nu.
- Îl lucrezi cumva pe Rafael? - Nu, Jess, lucrez pentru el.
- În locul tău, n-aș avea încredere în el. - Dar în cine să am, în tine?
- Jess, fii serioasă... - Interesant!
Nicky, dacă ne vede Rafael împreună, nu știu ce o să zică, înțelegi?
E foarte gelos. Nu mai sta pe lângă mine.
Dă-l în mă-sa pe Rafael!
Să știi că încă e ușor să-ți fur portofelul!
Nu-mi mai atinge lucrurile, Jess!
- Ei bine? - Pare credibil.
- Trei milioane ai spus? - Da, domnule.
Vă pot oferi întregul pachet în 48 de ore.
Codul, documentele și analiza.
Nu-ți face griji, prietene. Ce urmează?
Te sun eu.
Asistenta domnului Garriga ne-a sunat, deja ți-am pregătit câteva lucruri.
Hei! Doamnă!
V-ați pierdut...
Geanta.
Ar trebui să fii mult mai atentă.
Doamne... Serios?
- Melbec? - Da.
- De unde știi asta? - Aici e foarte popular.
Și e scris pe etichetă.
- Nicky, m-am gândit mai bine... - Și?
Nicky...
Spune-mi.
Am putea să fugim, să găsim o cale, să plecăm...
- Da. Orice ar fi, da. - Poate am putea...
Nu pot.
Nu pot, îmi pare rău.
Așteaptă!
Oricum dorești... Pot să îți ofer siguranță.
- Nu pot... - Haide, Jess...
M-ai învățat atât de multe...
Dar am învățat și mai multe între timp.
Și aș vrea foarte mult să îți arăt tot ce-am învățat.
De exemplu, am învățat să joc bărbații pe degete,
așa cum tocmai te-am jucat pe tine.
Cum te simți?
Da, exact.
Ai fost patetic. Îți pierzi îndemânarea.
"Pot să-ți ofer siguranță"? Ce-a fost în capul tău?
Funcționează vreodată? Ai agățat cu replica aia?
- Nu a fost o replică de agățat! - Nu-ți mai cred prostiile!
Sunt foarte fericită în prezent, așa că păstrează-ți distanța.
- Frățioare! - Hai să mâncăm o friptură.
O friptură, zici? Cum a fost zborul?
Doamne ferește! Am fost pus între doi grași!
N-ai dreptul să te plângi, fiindcă vei primi o parte din bani.
Bine, unde e acțiunea?
- Ai cutia? - E în geantă.
Fii atent, așa se face treaba.
- Sigur ești bine? - Da.
Salutare!
Farhad?
Bună! Ce mai faci?
Uită-te la tine! Ai slăbit foarte mult!
Am ținut o dietă.
- Ești cu Nicky? - Oarecum.
- Pot să iau loc? - Te rog!
Cred că ești foarte incitată, cu atâtea femei frumoase în jur.
- Posibil. - Mai mult decât posibil.
Ce vrei să spui cu asta?
- Doamne ferește! - Ziceam și eu.
Să nu mai faci așa niciodată! Nici nu vreau să știu ce înseamnă!
- Eu cred că știi! - Ba nu!
- Mi-a fost dor de tine! - Toată lumea știe că ești lesbiană.
- Cine știe că-s lesbiană? - E în regulă, mai ales din partea mea.
- De unde vin toate astea? - Când vorbești, simt miros de vagin!
- Nu-i adevărat! - Nu-i un lucru rău!
- Dumnezeule! - În fine.
- L-ai înnebunit pe Nicky. - Chiar așa? Mă bucur.
Nu l-am văzut așa vreodată, nu a lucrat prea mult după New Orleans.
Chiar așa?
- Știu că e nesimțit, dar... - Da, chiar e.
Dar e prietenul meu și îl susțin.
Nu mai fi așa dură cu el.
Nu-mi pasă ce ți-a spus Nicky, n-o să mă las impresionată de prostiile lui.
Cred că l-ai perceput greșit. Pare diferit, iar eu îl știu de mult timp.
Cum mă conving eu de asta?
- Ce-i aia? - O portocală.
A păstrat-o pentru tine în tot acest timp.
Nu-i ca la piața de vechituri.
Rahat!
- Arată bine. - Nu pot să cred că l-ai păstrat.
Sau că l-ai găsit? Poate e o replică.
- Nu știu ce să cred. - Nu, l-am păstrat.
Mulțumesc.
Farhad mi-a spus că nu ai lucrat de ceva vreme.
Da, n-am fost în apele mele câțiva ani.
L-am contactat pe tata, nu-l mai văzusem de câțiva ani.
L-am întrebat dacă s-a lăsat vreodată de meserie.
"M-am lăsat de fiecare dată când am fost eliberat condiționat!"
"Fă-ți curaj, fii bărbat!"
- Sfaturi înțelepte. - Într-adevăr.
Cum îți merge?
Am crezut că-s pregătit...
Dar s-a ivit o fată...
De ce te străduiești atât de mult?
Ce vrei de la mine?
Pot să conving pe oricine, de orice.
Am convins cândva un bărbat că un depozit gol era Rezerva Federală.
Sunt un mincinos bun!
- Ești cel mai bun. - Dar ce vreau cu adevărat...
E să îți spun că m-am schimbat, că îmi pare rău.
Vreau să mă crezi.
Vreau să te cred, vreau foarte mult.
M-am schimbat.
Trebuie să plec.
Nu pot să fac asta, îmi pare rău.
- Ești bine? Ce ai pățit? - Nu vreau să vorbim despre asta.
- Ți-a făcut ceva? - Nu!
Jess, s-a atins de tine?
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Sărută-mă.
Trebuie să plec, în curând.
Vreau să mergi cu mine.
Știu că ai impresia că-l iubești...
Dar vreau să vii cu mine, în seara asta.
- Nu-l iubesc, dar... - Dar n-ai încredere în mine.
Te înțeleg.
Dacă vii cu mine, vom rezolva cumva.
E Owens, trebuie să răspund.
Da.
- Unde ești? - În camera mea.
Foarte bine, sunt la ușă.
E la ușă.
- Bine, bine. - Poftim?
Bine, lasă-mă o secundă.
O să scap cumva de el.
Salut.
Încă dormi? Credeam că te întâlnești cu McEwen.
Mai târziu.
Generația ta are un obicei prost, de a dormi până târziu.
Mă face să mă simt foarte inconfortabil.
Îmi place să fiu în picioare, o să mă întind când fac cancer.
Sau dacă fac sex.
În ambele variante, stau întins pe spate, în caz că ești curios.
Nu eram curios deloc, dar mulțumesc pentru informații.
Sarcasmul. Încă un pilon al generației tale.
Dacă vrei să-i spui cuiva să se ducă dracului, spune-i direct!
Nu-i complimenta haina. E dovadă de slăbiciune.
Ai un pat foarte dezordonat.
Da, nu dorm foarte liniștit.
- Ești cu cineva aici, fiule? - Cui îi spui fiule?
- Știi de ce nu dormi bine? - De ce?
Toți aveți telefoane deștepte, laptopuri și computere...
Aveți în față un baraj de informații inutile!
Al dracului Twitter!
De parcă-i pasă cuiva ce fel de sendviș mănânci la prânz!
Pardon, ce fel de toast!
- Ești sarcastic? - Satirizez.
Al dracului toast.
Am terminat aici?
Se poate ca tu să fii terminat. Pe cine ai luat de la aeroport?
- Te-a pus Garriga să mă urmărești? - Am oamenii mei.
- Un tip care mă ajută cu informatica. - Ai probleme?
Nu va fi nici o problemă, fiindcă a venit el.
Am un fir de păr care mă gâdilă când ceva nu-i în regulă.
Și în ultima vreme m-am scărpinat ca un macac!
Bine.
Nu aveți de ce să intrați în alertă.
Nu vă alarmați chiar acum, când suntem aproape de final.
Frumoasă zi.
Cum ai ajuns acolo?
Ne întâlnim aici, la șapte.
Se pare că firul tău de păr s-a înșelat.
Gata cu politețurile.
- Hei, frumoasă haină! - Du-te dracului!
E real. Gordon!
Tovarășe, tu ești noul meu om favorit!
Parcă ești de vreo două ori mai frumos și mai înalt ca atunci când te-am cunoscut!
Poftim, băiete! Sunt ai tăi!
Mi-a făcut plăcere, dle McEwen. Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Du-te învârtindu-te!
- Alo? - Domnule Garriga.
- Cum a mers? - Am încheiat afacerea.
- Bun. - Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Te-am sunat să-ți spun că ți-am lăsat cheia la recepție.
Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Vă urez mult noroc.
Cine are nevoie de noroc când are prieteni ca tine?
Jess!
Te-ai ars, pleacă acum.
Rahat.
Îmi pare rău c-am întârziat!
Ce-i?
Nimic.
Să mergem.
Crezi că sunt amator? Am avut pe cineva lângă McEwen, te-am supravegheat.
Douăzeci de ani în domeniul ăsta te învață că nu poți fi "prea" precaut.
El e arma mea secretă.
Imaginează-ți cât de surprins am fost
când Gordon mi-a arătat ce i-ai vândut lui McEwen.
Nu era ceva fals, cum discutasem...
Ci planurile și schemele mele! Adevăratul EXR!
Totul furat din serverele mele! Furat de la mine!
Pe lângă asta, l-ai vândut cu trei milioane de euro.
Dar în geanta asta sunt 27 de milioane!
Ceea ce înseamnă că le-ai vândut tuturor!
E în joc reputația și poziția mea!
M-ai făcut să arăt ca un amator!
Asta pățești când angajezi un escroc.
Hoț împuțit!
Cum ai obținut informațiile?
Ce rol a avut ea în schema asta?
Niciun rol.
Spune-mi.
Spune-mi!
Las-o dracului în pace! Îți spun!
Cunosc un tip.
Ți-a decriptat datele, a găsit o cale de intrare în server.
A fost destul de ușor, ar trebui să-ți concediezi informaticianul.
Nu! Ai folosit datele mele de logare!
Calculatorul încearcă toate combinațiile...
Minți!
Chestia asta generează o parolă nouă la fiecare 15 minute.
Nu o scap din vedere.
- Cum ai reușit? - Ce contează? S-a terminat.
Bine.
Spune-mi!
- Vreau să știu cum! - Dă-i drumul!
- Cum, cum, cum! - Dă-i drumul!
Ai dreptate, ea m-a ajutat. Ea a fost!
Ea m-a ajutat.
Ea m-a ajutat...
Dar nu știa asta.
Nu știa nimic.
Bine.
Ai avut securizare bună, mai bună decât mă așteptam.
Am crezut că o să pot să găsesc cheia, dar n-am reușit.
Apoi am văzut-o pe Jess la petrecere.
Când am aflat că sunteți împreună, mi-am dat seama că ea e intrarea mea.
Am folosit-o în tot acest timp.
Câștigarea încrederii e o știință.
Cu femeile, e vorba de emoții, de legături mai speciale.
Trebuie să le faci să creadă că simți ce simt și ele.
Toate visează la asta din copilărie.
Cu ea, cheia a fost istoria noastră comună.
O față cunoscută le face să-și lase garda jos și să fie mai puțin agresive.
Dacă adaugi și discuții emoționale, le dezarmezi complet.
Știi că ai reușit când încep să te copieze inconștient.
Un semn din cap, o gesticulație subtilă...
Asta înseamnă că sunteți conectați. Sociologii o numesc reacția Gauchais.
În cele din urmă, îți joci asul. Le spui că te-au schimbat...
Că ți-au schimbat percepția asupra lumii.
Și termini cu un talisman,
un dar care spune: "Ai fost mereu în mintea mea."
Colierul avea un program de decodare wireless înăuntru.
Tot ce mai rămânea era ca ea să fie în camera ta.
Odată ce era acolo, aveam ce-mi trebuia.
Am urmărit ce tastai, m-am logat în computerul tău cu datele tale...
Apoi am descărcat tot ce am găsit despre EXR.
Iartă-mă.
Nu a fost vina ei.
Nu avea idee, a fost păcălită.
Așa că, poți să o lași să plece.
Apoi noi putem continua chestia asta.
Cred că și-a pierdut mințile!
Ce-i așa amuzant?
- Alte minciuni... - Ce-i așa amuzant?
- Ce mama dracului e așa amuzant? - Chiar vrei să știi?
Garriga nu e iubitul meu!
- Poftim? - Nici măcar nu-l știu prea bine.
- E doar o târâtură de circuit! - Ce-i aia?
- Dar v-am văzut când... - Nu, ai văzut ce-am vrut eu!
Tu m-ai învățat, nu mai știi?
M-a înnebunit. Tot timpul era prin preajmă, flirta, mă tachina...
Când încercam să o duc în camera mea...
Mă doare capul. Am crampe.
Menstruație. Seamănă cu scena unei crime!
Dureri de cap, menstruație... Corect?
Cea mai lungă menstruație din lume!
Nu a fost vreodată în camera mea.
- Poftim? - Am sfeclit-o!
Ce rahat!?
- Nu am vrut să... - Ce dracului, Jess!
Încercam să-i fur ceasul!
- Ceasul ăsta? - Da!
- Nu-mi spune că încă furi ceasuri! - E un Piaget Emperador!
Face 200.000 de dolari!
Îl vânam de o săptămână, îmi așteptam șansa și apoi ai apărut tu!
- Îți irosești talentul, Jess! - La asta mă pricep și îmi place!
Stai puțin! Ai venit la mine fiindcă ai fost tratată dur.
Nu! El m-a tratat dur!
A furat de la el.
M-a prins cumpărând lucruri cu contul lui Garriga și m-a speriat foarte tare.
Incredibil...
Ai făcut toate astea doar ca să mă faci gelos?
O parte a fost răzbunare pentru New Orleans, dar în principiu, ai dreptate.
Nu pot să cred că m-ai mințit!
- Nu-ți vine să crezi că am mințit? - Nu pot să cred.
- Că am mințit eu? Ești incredibil! - Nu pot.
- Chiar ești incredibil! - Asta vrei să-mi spui acum?
- Ești absolut sigură? - Mereu lucrezi la ceva, mereu!
Tocmai am încercat să-ți salvez viața!
Prin minciuni! Mereu minți, Nicky, nu știu dacă spui vreodată adevărul!
Și acum, o să murim!
Rahat!
Are dreptate. Ai dreptate.
Uite care e problema cu minciuna.
Îți anulează toate opțiunile, te încolțește.
Ce tot îndrugi? Ți-ai ieșit din minți?
Apoi ești forțat să faci niște chestii foarte stupide.
Vrei să mori?
Dacă mor, vreau să mor spunând adevărul.
Iar dacă o să mint, o să mint așa cum o fac oamenii normali.
Vreau să-mi aud soția spunând: Blugii ăștia mă fac să par grasă?
Iar eu să-i răspund: Nu, draga mea, arăți minunat! Poartă-i liniștită.
Așa vreau să mint în viitor.
Chestiile ca asta...
Am terminat cu ele.
Vreau să spun adevărul.
Așa că, o să vă spun adevărul, domnule Garriga.
Și sunt sigur că nu o să vă placă.
Acum un an, am răspuns la telefon...
- Nicky! - Ce mama dracului faci!?
Nu pot să mai ascult nici măcar un cuvânt!
- Tu urmezi, draga mea. - Nu! Ai înnebunit?
- Ce-i în capul tău? - Du-te dracului!
Dacă a auzit cineva?
Nicky, ascultă-mă, rămâi cu mine!
- E în regulă... - Asta e mizeria ta!
Fă curat și nu mă amesteca!
Uită-te la mine! Rămâi cu mine, te rog!
Nu, nu, nu! Uită-te la mine!
Nicky, uită-te la mine, uită-te la mâinile mele!
Te iubesc! Te rog, nu muri, te rog!
Te rog...
Am încredere în tine!
Nu mă părăsi din nou!
Te rog, nu mă părăsi din nou!
Te rog...
Ce rahat faci? Vrei să moară? Ce ești așa proastă?
Rahat! Nu ți-a spus că lucrez cu el din interior?
Doamne!
Cred că ești îngrozită. O să fie bine, n-o să moară.
Ai înțeles? Nu o să moară!
Așa cred...
Dacă tragi între coasta trei și coasta patru deasupra sfârcului stâng...
Poftim, apăsă pe rană!
Glonțul nu lovește inima sau arterele, dar găurește plămânul.
Lasă-mă pe mine. Să vedem.
- Ați folosit schema Toledo împreună? - Se pare că nu ești așa proastă!
Fără tratament, are zece minute înainte să se înece cu propriul sânge.
Dar, dacă astupi gaura și restabilești presiunea intracavitară...
- O, Doamne... - Și apoi...
Uite! Funcționează! Așa te vreau, băiete.
Ești în regulă?
Lasă-l puțin. Uite, ține asta.
Să fii atentă, dacă nu poate să respire, scoți pistonul, bine?
Am înțeles.
Doamne, nu pot să cred că m-ai făcut să te împușc!
Și pentru ce? Ca să impresionezi o târâtură de circuit!
- Nu e târâtură de circuit! - Nu sunt târâtura de circuit!
Ai zis că nu vrei să mori mințind! Ai grijă, încă n-ai scăpat!
- Doamne Dumnezeule! - Du-te dracului, nu-mi spune!
- Ești tatăl lui!? - În cel mai larg sens al cuvântului.
Apropo, eu sunt Bucky. Îmi place de tine, știi cum să încasezi o lovitură!
Doamne! E gata.
Mă duc să strâng banii, tu fură o mașină.
Nu știu cum să fur o mașină!
Lucrez pentru spaniolul ăsta idiot de trei ani.
Cum să nu-mi spună că are un tip la McEwen în echipă?
Ce s-a întâmplat cu încrederea dintre oameni?
Suntem aproape?
M-am dat peste cap să-ți fac rost de EXR...
- Dar apoi s-a ivit fata asta... - Nu fi măgar.
Așa vorbești cu tatăl tău?
Nu ești tatăl meu, m-ai părăsit.
Te-am luat de pe stradă și te-am învățat tot ce știu și iubesc.
Trei generații de îndemânare și talent...
În ciuda tuturor eforturilor mele, după cât am muncit cu tine,
ai devenit un om bun. Nu știu ce să mai zic.
Te-am abandonat pentru un motiv întemeiat.
Fiindcă ai crezut că eram slab.
Cu asta mi-ai dovedit cât de multe știi, prostovanule!
Ne-a mers bine împreună.
Dar într-o zi...
Aveam de șapte ani un joc de poker în Boston,
până când un tip a scos o armă. O armă!
Un Glock, era prima dată când am văzut un pistol.
Am paralizat, pur și simplu.
Nu mă puteam gândi la nimic în afară de puștiul ăsta.
Așa că am plecat și nu m-am uitat înapoi.
În jocul ăsta, iubirea te va ucide.
Nu-i loc pentru iubire aici.
Aduce numai nefericire.
Știți că se spune că există onoare și printre hoți.
Tu nu mai ești hoț.
Ți-ai făcut alegerea.
Așa că, o să iau eu banii.
Pe toți.
- Acum te înțeleg mai bine. - Da, așa e tata.
- Nu! Nu! - Da! Ba da!
Ne vedem la Crăciun!
Unu, doi, trei!
Bun, e bine.
Gata, aproape am ajuns.
Ce-o să facem acum?
Ne descurcăm noi.
- Da... - Ai încredere în mine.
Te țin eu.
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Traducerea: Kprice & Azael www.subtitrari-noi.ro